FEATURE
OASIS

Oas &
Man City:
alla en del av

1994 tog en legendarisk fotograf några ikoniska porträtt porträtt för ett band som snart skulle bli legendariskt. När Oasis' återföreningsturné börjar, förklarar fotografen och andra hur fotboll var kärnan i deras supersoniska uppgång

Ord James Andrew Ytterligare rapportering Ben Marsden
Porträtt Kevin Cummins

26 Juli 2025 FyraFörrTwo

FyraFörrTwo Juli 2025 27

ovember 1989: inne i en lagerlokal i Manchester manchester är gitarristen John Squire upptagen med att hälla burkar med färg över sig själv och resten av sitt band, The Stone Roses.
Plötsligt stannar han upp. "Vi har blivit sydda här uppe", säger han.
Squire hade rätt - och inte bara för att det inte fanns någon dusch i den nämnda lagerlokalen. The Roses var Manchester United-fans - när de tittade runt på varandra och sin omgivning kunde de bara se en Jackson Pollock-inspirerad röra av himmelsblå och vit färg som täckte dem, Manchester Citys färger.
Senare samma månad var fotografiet i fråga på omslaget till musiktidningen NME och blev ett ikoniskt porträtt av bandet. Det var också en seger för mannen som tog bilderna - den legendariske musikfotografen Kevin Cummins, ett livslångt City-fan. Det skulle inte bli sista gången han använde sig av City-influenser i sitt arbete.
"Lukten? Varmkorv och piss"
Oasis kom inte bara in på scenen 1994 - de sparkade bort gångjärnen från dörren, trängde sig in och marscherade rakt fram.
Under dessa tidiga år var Oasis och Manchester United de mest kända sakerna som kom från nordväst nordväst. För Manchester City var det faktum att Liam och Noel Gallagher var fans hjälpte till att hålla dem relevanta.
På grund av framgångarna med deras två första album, Definitely Maybe och (What's the Story) Morning Glory?var Oasis världens största band när de var som störst. Bara en vecka efter deras krönande hemkomstspelningar på Maine Road i april 1996 blev dock Manchester City nedflyttade från Premier League. Nedgången stannade inte där - två år senare var de i den tredje nivån.
Tre decennier senare är City ett av de mest framgångsrika lagen i fotbollsvärlden och Oasis kan återta sin titel som världens största liveband när deras comebackturné inleds den 4 juli på Principality Stadium i Cardiff. Deras 41 spelningar över hela världen kommer att inkludera sju på Wembley.
De har uppträtt på fotbollens hemmaplan vid fem tidigare tillfällen - två gånger 2000 och tre gånger 2009, på deras sista turné i Storbritannien innan de splittrades. Noel har sedan dess beskrivit den andra kvällen 2000 som lågvattenmärket i Oasis historia - Liam gick upp på scenen berusad och arg, rantade hela tiden, ändrade texter och missade delar av låtar.
Det var ändå marginellt mindre händelserikt än Noels första resa till Wembley 14 år tidigare. Han och den äldre brodern Paul följde regelbundet Manchester City hemma och borta på 1980-talet - i mars 1986 åkte de till London för att se sitt lag möta Chelsea i den första finalen i Full Members' Cup, som bisarrt nog spelades bara 24 timmar efter att City hade spelat 2-2 mot Manchester United i ligan.
Full Members' Cup skapades för att kompensera för förbudet mot engelska klubbar från europeisk fotboll efter Heysel-katastrofen. På den tiden hade Chelseas fans rykte om sig att vara huliganer - på väg in till arenan skedde flera attacker mot Citys fans.
När Noel och Paul väl kom in på planen befann de sig på fel sida av arenan, på Chelseas planhalva - om inte Noel snabbt hade dragit sin äldre bror bort från bråket hade han fått halsen avskuren av någon som högg efter honom med en kniv. City förlorade med 5-4 och skulle inte återvända till Wembley igen förrän i maj 1999, för den berömda segern i playoff-finalen mot Gillingham.
Även efter Premier Leagues födelse 1992, och all glitter, glamour och razzmatazz som följde med den, innebar det våld som hade infekterat det engelska spelet under de föregående decennierna att många musiker var ovilliga att associera sig med fotbollsklubbar. På den tiden var det svårt att hitta kända personer som också var äkta fotbollsfans.
"Mina favoritlag är Arsenal, West Ham och Crystal Palace", avslöjade tungviktsboxaren Lennox Lewis när han intervjuades på planen på Carrow Road inför en Sky Sports-match mellan Norwich och Brian Cloughs Nottingham Forest. Hans förutsägelse inför matchen? "Jag gillar Nottingham, för jag gillar managern, han är ganska rolig." Knappast frasen för att att älska dig till matchande fotbollsfans.
Ändå var fotboll och musik utan tvekan sammankopplade och spelade en viktig roll i många fans liv - särskilt i nordväst med det sena 80-talets "Madchester"-scen. The Happy Mondays, James, The Stone Roses och Inspiral Carpets, som hade en viss Noel Gallagher som roadie, blev alla en integrerad del av supporterkulturen på den tiden.
När det gäller fotboll spelade den verkligen en nyckelroll i Noels tidiga liv när han växte upp i Longsight-området i Manchester. För honom fanns det bara en klubb att stötta.
"Jag kommer från nordvästra England, och fotboll var allt", säger Noel, som uttalar sig i fotograf Cummins nya bok Den stora planen. "Min pappa tittade på både City och United - och ibland, konstigt nog, även på Liverpool. Han tog med mig på min första match: Man City mot Newcastle på Maine Road 1974.
"Colin Bell var min absoluta hjälte. Han tog sin plats med stolthet på min sovrumsvägg sovrumsvägg bland affischerna av Franny [Francis Lee], Buzzer [Mike Summerbee], Big Mal [Malcolm Allison] och, erm, The Bay City Rollers - alla de stora. Jag älskade ritualen att gå ner till Maine Road för att se en match.
"Att gå till arenan från vårt hus på Stockport Road i Longsight, bli passerad över vändkorset av en främling och sedan vänta på att min farsa skulle komma igenom. Jag minns tydligt den starka lukten av varmkorv och piss. Än idag förknippar jag den fräna cocktailen med fotboll."
Man skulle också kunna hävda att Noels förmåga att skriva låtar som berör människor, och som tusentals sjunger tillbaka till honom kväll efter kväll, föddes på Maine Roads terrasser - även om få av dem har blivit City-sånger, med blandat resultat.
"City-fansen sjunger inte många Oasis-låtar", säger han. "De har anpassat några få, som till exempel Hon är elektrisk för Ederson - 'Han är brasilianare, han kostade bara 30 miljoner...' Och jag minns en halvtaskig Wonderwall anpassning tillbaka i '95. Jag gillade aldrig riktigt den, men det är en ära att se enorma banderoller och flaggor med någon Oasis-referens på. Det är det ultimata för mig. Att ha respekt av grabbarna på läktarna, det finns ingen högre ära."
Liam: galen i det
När Alan McGee skrev under Oasis till Creation Records 1993 bad bolaget Cummins, som är ett City-fan, att hjälpa till att ta fram en identitet för bandet. Fotografen tänkte inte missa möjligheten att samtidigt ge sin älskade klubb lite exponering. Gallagher-bröderna var inte blyga för att spika fast sina färger på Manchester City-masten, även om den första planerade fotosessionen inte gick enligt planerna - tack vare en grupp Chelseafans. Ja, de igen.
"Jag åkte till Amsterdam för att göra den första fotograferingen med dem i februari 1994", säger Cummins till FFT. "Det skulle vara deras första internationella spelning och de var förband till The Verve. Jag hade flugit över på morgonen och de skulle resa med båt över natten.
"När jag kom fram var det bara Noel som var där. jag frågade om de andra fortfarande var ute och han sa: 'Nej, de är hemma i England allihop'. De hade bråkat med Chelseafans på färjan - inte West Ham-fans som felaktigt har rapporterats - och hade blivit inlåsta och sedan skickade tillbaka direkt när de anlände till Nederländerna. Noel hade gått och lagt sig tidigt och missat alltihop."
En vecka senare, med hela bandet på plats i London, gjorde Cummins sin första Oasis-fotografering. Att vara ett City-fan var användbart. "Skivbolaget tyckte att det hjälpte dem att slappna av", förklarar han.
"Vissa band är ganska aggressiva när man först träffar dem, men Oasis var ganska tillmötesgående och vi pratade fotboll. Det var min idé att sätta Liam och Noel i Manchester City-tröjor.
"Jag tänkte inte missa tillfället att få med City i NME."
Klubbens dåvarande tröjsponsor kunde inte ha varit mer passande för ett band med två syskon i fronten - det japanska elföretaget Brother. "Det var en absolut gåva", fortsätter Cummins. "Vi gjorde det till styrkan i bilden. Det var verkligen perfekt."
Han tog med sig bandet till en bakgata bakom Sly Street Studios, där han hade klottrat "Blues" och "5-1" på såpå korrugerad plåt, som en referens till Citys berömda derbyseger över Manchester United i september 1989.
"Jag gjorde den graffitin med olika City-referenser, redo för dem att gå in i", säger han. "City-tröjorna var också mina - man kan inte lita på att bandet ska ta med sig allt man ber dem om. Det hela började väldigt trevligt - de poserade och tog bilderna. Men så fort en fotboll introducerades sparkade Liam upp den i luften, Noel sparkade tillbaka den, det blev lite handgemäng och vi stod där och väntade på att det skulle ta slut innan vi fortsatte att ta fler bilder.
"Ibland utbröt ett slagsmål, men bara på det sätt som man slåss med sin bror - inte ett riktigt slagsmål i Green Street-stil. De kommer säkert inte att gilla att jag säger det här, men de var ganska känsliga grabbar."
Johnny Hopkins var Oasis publicist på Creation Records och förklarar att det var ett enkelt beslut att koppla bandet till Manchester City. "Allt var en del av att presentera dem som de var, det var alltid målet", säger han till FFT. "Kopplingen mellan fotboll och musik är viktig - båda är tonårsbesattheter.
"Guigsy [Oasis-basisten Paul McGuigan] var också City-fan och provtränade som tonåring med Oldham, Stockport och Crewe Crewe. Han var en fenomenal fotbollsspelare, så att göra den kopplingen mellan bandet och fotbollen var ett medvetet beslut.
"Jag älskar de fotografier som Kevin tog - Brother-sponsringen gav dem ett helt annat skikt. De visar den humor, respekt och kärlek som fanns mellan bröderna vid den tidpunkten. Det var på riktigt."
Fotografierna var tänkta att bli Oasis första någonsin NME omslag, men tidningens redaktör var tveksam till att ett band på uppgång skulle förknippas med en fotbollsklubb på nedgång.
"Han var ett Southampton-fan och han bestämde sig för att inte använda dem på framsidan, eftersom han inte ville att NME skulle förknippas med förlorare", klagar Cummins. "Han tyckte att vi fick dem att se lite yobbiga ut - han ville att de skulle se ut som The Beatles."
Bilderna hamnade så småningom på NMEs omslag 2010, efter att bandet hade splittrats. Men redan 1994 blev bilderna kända av Oasis-fans över hela världen. På den tiden var det många som aldrig hade hört talas om Manchester City.
"Premier League var inte globalt då, så Oasis åkte till Amerika eller Japan och ingen visste riktigt vad det var för tröja", säger Cummins. "Jag brukade få meddelanden från folk som frågade: 'Är de ett brödraskap, vad betyder det?' Jag sa att det var ett japanskt elföretag, och det förstod de inte alls.
"Till och med i Japan var det mycket svårt att få tag på Premier League-tröjor på den tiden. När Oasis spelade där första gången hade dock de fyra eller fem första raderna Man City-tröjor, eftersom de hade sett mina bilder."
I juli 1994 fotograferade Cummins Oasis igen på olika platser runt om i Manchester Manchester, bland annat Piccadilly Gardens och Arndale Centre, och hamnade så småningom på Maine Road.
"Vi åkte dit för att jag ville ha några bilder av dem på och runt arenan, för att fortsätta kopplingen till klubben", säger han. "Arenan höll på att byggas om vid den tiden, så grindarna var öppna. Vi bara vandrade in, satte oss på norra läktaren och tog bilder.
"När vi först kom till stadion var Liam inte där - när han dök upp hade han köpt ett par City-shorts, tagit på sig dem och ville gå ut på planen. Det var två veckor kvar till säsongsstart och jag visste hur planskötare kunde vara när det gällde planer, så jag stoppade honom, men jag tog några bilder med honom i City-shortsen."
Nicken till fotbollsklubben under fotosessionerna slutade inte heller där. "Jag skulle ta en bild i en gränd nära London Coliseum på St Martin's Lane", tillägger Cummins. "Det är en smal gränd som fungerar riktigt bra för bandbilder och porträtt.
"Men eftersom vi befann oss i Oxford Street-delen av Soho visste jag att Flitcroft Street (överst) låg i närheten, så jag sa till bandet att vi skulle göra det där i stället. Det var en blinkning till Citys mittfältare Garry Flitcroft - Liam och Noel älskade idén."
Noel: styrelsemedlem?
När Oasis debutalbum Definitely Maybe släpptes i augusti 1994 gick det rakt in som etta på den brittiska albumlistan. Albumomslaget fotograferades i gitarristen Paul "Bonehead" Arthurs hus i Didsbury i södra Manchester, med de fem bandmedlemmarna utspridda i rummet.
Vid den öppna spisen står ett fotografi av Rodney Marsh i en Manchester City-dräkt. På fönsterbrädan står en bild av Manchester Uniteds storhet George Best. De var sista-minuten-tillägg till omslaget, hämtade från Oasis roadie Phil Smiths och ljudteknikern Mark Coyles hus. "Phil var City-fan och Coyley var röd", förklarar Brian Cannon från Microdot, som fick i uppdrag att designa alla Oasis tidiga illustrationer. "Men som Phil sa, George George Best överträffade fotbollsrivalitet, han var han var ett geni, så det var därför han var där."
Det fanns också en annan koppling till Best. "Guigsy's pappa och George Best var vänner från Nordirland, så när Guigsy växte upp spelade han fotboll med Best, vilket är ganska fantastiskt", säger publicisten Hopkins. "Bonehead och Tony McCarroll [Oasis dåvarande trummis] var också Man United-fans, så det var logiskt att Best skulle vara med på omslaget av flera skäl."
Banden mellan bandet och City växte sig dock allt starkare. Oasis blev ombedda att spela in Manchester Citys officiella låt för säsongen 1995, med titeln Det är tufft att vara blå när man kommer från där jag kommer ifrånmen tvister om vilket skivbolag den skulle släppas på gjorde att den aldrig såg dagens ljus. Noel behöll melodin och använde den på nytt för en av bandets mest populära B-sidor, Acquiesce.
Även om det aldrig blev någon officiell City-låt sågs fans som gick på matcher som en målgrupp när en coverversion av Slades Cum On Feel the Noize pressades på CD-skivor med fotbollsmotiv i reklamsyfte och skickades till klubbar runt om i landet för att spelas upp i högtalarsystemet.
"Att rikta in sig på fotbollsfans var helt logiskt, eftersom Oasis och Slade gjorde perfekta anthems för terrassen", säger Hopkins. "Det var logiskt att skicka den låten till fotbollsklubbar och få dem att spela den före matcherna."
Cannon håller med. "Vi fick veta att det var så den skulle användas, så det var jag som kom på idén med fotbollsmotivet på CD:n", minns han.
"Bollmotivet var den klassiska svartvita sexkantiga designen och det var hämtat från ett av mina favoritfotografier, där Johan Cruyff flår en argentinare vid VM 1974. Jag har fortfarande den bilden på väggen på mitt kontor."
Rykten om att banden mellan Oasis och fotbollen skulle sträcka sig bortom det musikaliska började spridas - när den tidigare spelaren Francis Lee blev Citys största aktieägare och ordförande mumlades det om att de kanske skulle engagera sig ekonomiskt.
"Jag minns att jag gick på ett möte med City", tillägger Cannon. "Microdot är ett företag som sysslar med grafisk design och inte bara gör skivomslag, så jag gick till mötet och förväntade mig att diskutera ett samarbete med klubben. Ungefär halvvägs in i mötet fick jag det tydliga intrycket att de snarare ville att jag skulle försöka förhandla fram ett avtal för att få bröderna att engagera sig. På den tiden var City usla och hade ont om pengar, så klubben skulle ha älskat det."
Efter att ha vunnit tre Brit Awards 1996 berättade Noel för media att han var på väg in i styrelsen för Manchester City - en bra idé i princip, men det var aldrig ett realistiskt förslag.
"Han skulle ha varit en intressant styrelseledamot", säger Hopkins. "Han är en bra ledare, säger vad han tycker och förstår fansens perspektiv. Det hade varit riktigt bra att få in honom i styrelsen, men verkligheten verkligheten är att han inte skulle ha haft tid."
Steve Lomas uppvärmningsakt
Nicky Summerbee, son till Mike, Noels barndomshjälte i City, kom från Swindon för 1,3 miljoner pund 1994 och fick tidigt tips om bandet.
"En god vän till mig var roadie för The Stone Roses", säger den tidigare yttern till FFT. "Han berättade för mig om ett nytt band som han sa skulle bli stort och att jag borde komma och se dem. Jag och min lagkamrat Paul Lake åkte för att sener på The Hacienda för att se dem.
"I Manchester på den tiden var City usla, men musiken var toppen. Det var ett litet rum och man kunde inte riktigt höra dem, det var bara höga gitarrer och lite skrik. Efter spelningen gick vi och hälsade på bandet - de var nybörjare och vi spelade för City, så de var mer starstruck av oss än tvärtom tvärtom. De hade blivit fotograferade med City-dräkter kits, så vi visste att de var riktiga fans.
"Min pappas tid i City var den sista gången klubben hade framgångar och det var då de växte upp, så de såg Franny Lee, Colin Bell och min pappa - vi pratade om det. Strax efter den spelningen åkte de iväg på turné till Japan. Paul och jag fick ett vykort från dem där det bara stod: 'Till Nicky och Paul, som håller den blå flaggan högt, all lycka, Liam och Noel'.
"När jag träffar Lakey nu pratar vi fortfarande om när vi såg dem i det lilla rummet, vad de gick vidare till att bli och vad de gjorde för Manchester och brittisk musik. Jag har dock ingen aning om var det där vykortet är!"
Nästa gång han såg bandet var de på god väg att bli världsstjärnor - i april 1996 gjorde de sin första stadionspelning på Maine Road. Under lördagens premiärkväll var Summerbee upptagen på annat håll och hjälpte City att vinna över Aston Villa i säsongens näst sista match näst sista matchen för säsongen, tack vare tack vare ett mål av Steve Lomas, för att hålla hoppet om att undvika nedflyttning vid liv. På söndagen gick de flesta Cityspelarna för att se Oasis.
"När det väl var dags för spelningarna på Maine Road ville alla City-spelare gå och se dem", säger Summerbee. "Det var en knepig tid eftersom vi kämpade mot nedflyttning, men vi kom in på planen och alla trängde sig fram.
"När Liam kom ut på scenen var hela publiken som förlamad - ingen kunde ta ögonen från honom. Han hade en Umbro-träningströja på sig, som de vi brukade ha, och han såg helt fantastisk ut. Vi stämde in med alla som studsade upp och ner - det sista vi tänkte på var fotboll.
"Vi hade roligt - vi trodde att vi skulle hålla oss kvar eftersom vi hade vunnit dagen innan. Vi tyckte att allt var perfekt."
Umbro-toppen som Liam bar den kvällen har sedan dess blivit så ikonisk att sportklädesföretaget återutgav den i år år, inför Oasis återföreningsturné. En del hävdade att han hade hittat den i Citys omklädningsrum och bar den för att han trodde att den tillhörde en spelare. Det stämmer inte riktigt.
"Vi skickade definitivt den där utrustningen till dem", insisterar Simon Jobson, då Umbros marknadschef i Storbritannien, med ett skratt. "Om det hade varit en träningströja hade den haft ett City-märke på sig, men vem bryr sig? det var en fenomenal produktplacering - jag var på spelningen och höll på att pissa på mig av skratt när jag såg att han hade på sig det vi hade skickat till honom."
Veckan därpå spelade Manchester City mot Liverpool på samma plan som  som hade hyst 80 000 studsande Oasis-fans. En seger hade räckt för att undvika nedflyttning, men det blev oavgjort 2-2. "Kan vi skylla nedflyttningen på Oasis? Nej, nej, nej", säger Summerbee. "Planen var underbar och vi kom helt enkelt inte upp i nivå den säsongen. När slutsignalen ljöd var det den värsta känslan i hela världen."
"Vår limousin fastnade"
Samma dag som Oasis andra spelning på Maine Road, tre mil västerut, Krossade Manchester United Nottingham Forest med 5-0 på Old Trafford. Stuart Pearce var lagkapten för Forest - han och flera andra i laget gjorde den korta resan genom staden efter matchen.
"Scot Gemmill var den första som nämnde Oasis för mig", säger Pearce till FFT. "Han såg dem spela i Derby på en riktigt liten klubb som hette The Wherehouse i november 1993 - han kom in nästa dag och sa: 'Jag såg ett band i går kväll, riktigt bra, bra attityd, två bröder, ingen hade hört talas om dem'
"För spelningen på Maine Road, som fotbolls- och musikgudarna ville ha det, var Forest på Man United den dagen, så vi tog en minibuss över stan och såg dem. Man City tog hand om oss på ett strålande sätt när vi kom dit. Vi såg spelningen och gick sedan till The Hacienda - vi kom tillbaka till Nottingham vid 6-tiden på morgonen. Det var en fantastisk dag, och konserten var fantastisk - att se dem på deras hemmaplan var väldigt speciellt."
Efter att ha spelat för England i Euro 96 den sommaren hade Pearce återvänt till klubben när Oasis gjorde ytterligare två berömda spelningar, på Knebworth Park i Hertfordshire. Förvånansvärda 250 000 personer såg dem - inklusive "Psycho", där Forest precis hann tillbaka från en försäsongsturné.
"Scotty kom till mig och frågade om jag ville åka till Knebworth för att se dem", minns Pearce. "Han sa: 'Om du kan fixa biljetterna så fixar jag transporten'. Jag tog kontakt med Creation Records, ordnade biljetterna och bad sedan Scotty att ordna resan.
"Vi flög tillbaka till Birmingham från en försäsongsturné på Irland - när vi kom ut från flygplatsen gick halva truppen åt vänster för att ta bussen tillbaka till Nottingham, och den andra halvan gick åt andra hållet. Där väntade en vit limousine på oss, vilket var helt olikt vad vi var och vad vi stod för.
"Vår manager, Frank Clark, hade sagt till mig: "Se till att du tar hand om spelarna som kapten". Jag sa till honom att han inte skulle oroa sig och att vi skulle få en vettig dag. När vi sedan körde förbi bussen hängde Mark Crossley hängde ut från soltaket med två champagneflaskor i luften - Franks ansikte var som en bild!
"Det hade regnat under natten och när vi körde in i Knebworth Park gick limousinen på grund - vi var alla tvungna att kliva ur och knuffa in limousinen på spelningen! Det var en fantastisk sommar för fotboll och musik."
Att ge Oasis äran av att ha återförenat fotbollen med tidsandan är lite väl förenklat. New Order hade en crossover-hit med nummer ett med Världen i rörelse inför Italia 90, långt innan bröderna Gallagher var på tapeten. Men i mitten av decenniet hade Oasis och den brittiska kulturen blivit så sammanflätade att allt de hade på sig, sa och gjorde blev känt - om de gick på fotboll började alla gå på fotboll.
"Oasis var det mest ärliga bandet sedan Sex Pistols", säger Cannon. "De pratade om fotboll för att de gillade gillade fotboll, så enkelt är det. Det var på riktigt."
Deras relation med Manchester City gynnade båda parter. "City hade verkligen nytta av Oasis under 90-talet eftersom de sålde massor av fotbollskit över hela världen, och Oasis bidrog till att göra City till ett mer globalt varumärke", säger Hopkins. "Kopplingen mellan Oasis och fotboll gjordes mycket tidigt. Det var en viktig del av vilka de var."
Att positionera Oasis som fotbollsfans - och ett band för fotbollsfans - var 1994 en del av den övergripande planen. Det betalade sig. När de i sommar gör sina första spelningar på 16 år, bli inte förvånade om ni ser en ansenlig mängd retro Manchester City-tröjor i publiken. Sky Blue kommer att vara överallt. Definitivt, inte kanske.
"Oasis: The Masterplan" av Kevin Cummins finns tillgänglig nu, utgiven av Cassell

28 Juli 2025 FyraFörrTwo

Ovan City i tredjedivisionen? Sluta gråta ut ditt hjärta

Ovan "Berätta hur du kände dig efter finalförlusten i Full Members' Cup med 5-4"

FyraFörrTwo Juli 2025 29

"Att se Oasis på Maine Road kändes speciellt -
det fick mig att gilla Man City"

FFT prenumeranten Brian Lee ångrade inte att han rest från Skottland för att se spelningen

"I april 1996 var jag 18 år gammal och bodde i Aberdeen. Tre år tidigare hade jag träffat ett par Manchester City-fans, John och Richard, på Ibiza och vi hade hållit kontakten.
"Jag hade sett Oasis på T in the Park i Skottland 1994 och på Irvine Beach året därpå. Jag älskade dem. Till spelningen på Maine Road fick jag biljetter till mig och min kompis Phil - vi tog tåget ner dagen innan och bodde hos John, och gick sedan till Lördagsspelningen med Richard och några av deras kompisar. En av dem lånade mig en City-topp - den var för stor, men det var 90-talet, baggy var bra. Folk kom fram till mig och sa: "Lomas har gjort mål". City vann med 1-0 mot Villa. Jag brydde mig inte, men kunde inte säga det.
"Spelningen var lysande - den bästa jag någonsin sett Oasis på 18 eller 19 spelningar, inklusive Knebworth. Det var bra men inget som Maine Road. Det var speciellt, eftersom det var deras hem.
"Senare åkte jag tillbaka till Warrington för V Festival, för att se Pulp, Supergrass och Gary Numan. Citys första match för säsongen var hemma mot Ipswich på en fredagskväll, så jag lånade en City-topp och gick dit. Lomas gjorde mål igen och de vann med 1-0 igen. Den här gången hejade jag."

"Oasis pratade om fotboll
fotboll för att de
gillade fotboll, så enkelt
så enkelt är det. Det var på riktigt."

66 Juli 2025 FyrarTwo

Medurs från ovan "Det borde stå 'Vårt barn'"; för vem klockan klämtar; broderlig kärlek, ärlig...

FyraFörrTwo Juli 2025 31

Där
var vi. Nu är vi här

När Oasis först var tillsammans var City På väg någonstans - under de 15 åren före återföreningen levde klubben i en Champagne Supernova

Hedersutmärkelser under Oasis-åren:
1993-2009
Division två slutspelsvinnare
Division ett mästare
Utmärkelser under
År efter Oasis:
2009-2024
Mästare i Premier League
8
FA-cupen
3
Ligacupen
6
Champions League
Världsmästerskapet för klubblag FIFA
UEFA  Super Cup
FA Community Shield
4

Från topp till botten Hemma; Oasis skulle spela här spela här snart nog; en kort behandling

"Liam anlände i ett par
city-shorts och försökte
att gå ut på planen,
men jag var tvungen att stoppa honom."

Vänster "Garry måste vara här någonstans"

FyraFörrTwo Juli 2025 33

"Best överträffade
fotboll - ett geni, så
det är därför han är med på
Definitivt kanske omslaget

34 Juli 2025 FyraFyrarTwo

Från topp till botten Den femte Beatlen fanns med på omslaget till debutalbumet; Marsh fanns också med

Ovan En ny bok från fotografen Cummins innehåller massor av bilder som inte tidigare visats

FyraFörrTwo Juli 2025 35

Ovan Liam lever livet med Summerbee Jr
Ja, just det "Jag bryr mig inte om ifall det här inte är Gerry Creaneys, jag ska ha den på mig"

36 Juli 2025 FyraFörrTwo

Premier League i rock 'n' roll-stil

Manchester City är inte den enda nuvarande toppklubben som har stöd från musikroyalty

ARSENAL	Roger Daltrey The Who
ASTON VILLA	Ozzy Osbourne Black Sabbath
BOURNEMOUTH	Alex James Blur
BRENTFORD	Richard Archer Hard-Fi
BRIGHTON	Fatboy Slim
BURNLEY	Boff Whalley Chumbawamba
CHELSEA	Suggs Madness
CRYSTAL PALACE	Bill Wyman Rolling Stones
EVERTON	Lee Mavers The La's
FULHAM	Felix White The Maccabees
LEEDS	Tim Booth James
LIVERPOOL	Ian Broudie The Lightning Seeds
MAN UNITED	Ian Brown The Stone Roses
NEWCASTLE	Brian Johnson AC/DC
NOTT'M FOREST	James Dean Bradfield Manic Street Preachers
SUNDERLAND	Dave Stewart Eurythmics
TOTTENHAM	Michael Kiwanuka
WEST HAM	Joel Stoker The Rifles
WOLVES	Robert Plant Led Zeppelin

Ovan Pep Guardiola med ett svindlande fan
Vänster "Grabbar, Steve Lomas har gjort mål!"

FyraFörrTwo Juli 2025 37