IPSWICH
TOWn

Tvår ssesonger
193 mål
194 ppoeng

22 år etter deres siste kamp i den øverste divisjonen er Ipswich Town tilbake etter to strake opprykk under den nye stjernemanageren Kieran McKenna. Neste mål: å holde seg i Premier League?

Tekst Chris Evans

D

et var ikke mange ganger i Alun Armstrongs karriere at han overstrålte Adriano, men en kveld i november 2001 var han helten. Da Ipswich-spissen forlot banen på Portman Road til hjemmefansenes jubel, hadde han ikke bare utklasset brasilianeren, men et helt lag fullt av stjernespillere.
Innbytteren fra Tractor Boys hadde headet inn vinnermålet i 1-0-seieren over Inter, og dermed føyet han navnet sitt til Ipswich Towns legender og ga George Burleys lag overtaket mot Nerazzurri i første runde av UEFA-cupens tredje runde. Inter gikk riktignok videre etter en 4-1-seier i returoppgjøret på San Siro, takket være et hat-trick fra Christian Vieri, men den første kampen markerte høydepunktet i to bemerkelsesverdige år i East Anglia.
"Det var uvirkelig", innrømmer Ipswich-supporter Craig Finbow i Blue Monday-podkasten. "Vi hadde banket på døren til Premier League i årevis før opprykket i 2000. Så spilte vi i Europa og slo Inter. Først tenkte du: 'Drømmer jeg? Så tenkte du: "Er dette den nye normalen?"
Etter å ha slått Barnsley i playoff-finalen hadde Ipswich endt på femteplass i sin første sesong tilbake i den øverste divisjonen, og det på en mildt sagt bemerkelsesverdig måte - for ingen andre nyopprykkede lag har endt så høyt siden Nottingham Forest i 1995.
"Det var stort sett den samme troppen, kanskje med et par tilføyelser", sier backen Jamie Clapham til FFT. "Men vi hadde en idéégod form, sterk energi - unge talenter og sultne spillere som ikke hadde slått gjennom noe annet sted. Vi spilte god fotball og var fortsatt med i kampen om Champions League-plassene på slutten av sesongen, noe som var utrolig."
"Liverpool kom til Portman Road og spilte 4-5-1, og det viste hvor mye respekt vi hadde fått fra motstandernes trenere. Folk begynte å frykte å spille mot Ipswich."
Men suksessen skulle ikke vare. Seks måneder etter seieren mot Inter rykket laget ned fra den øverste divisjonen. Det er vanskelig å avgjøre om det sier mer om storheten i den prestasjonen eller mangelen på suksess de neste 22 årene at de to strake opprykkene under Kieran McKenna, som førte Ipswich tilbake til Premier League, har hatt så stor innvirkning i Suffolk.
Det viktigste er imidlertid at de er tilbake.
"Er det noen som har 250 pund til overs?"
I 2001 så det ut som om kvalifiseringen til Europa skulle bli springbrettet for UEFA Cup-vinnerne fra 1981 til å etablere seg på toppnivå i engelsk fotball igjen. Men dårlige signeringer og tapet av verdiene som hadde tjent dem så godt, rammet hardt. De store syndebukkene var målvakten Matteo Sereni (et rekordkjøp til 4,5 millioner pund) som skulle erstatte Richard Wright, som var på vei til Arsenal, den tidligere Ajax Champions League-vinneren Finidi George og en strøm av nye stjerner som skulle ta Ipswich til neste nivå. Det motsatte skjedde. "Vi trodde ikke at vi skulle kjempe om europeiske plasser igjen, men vi trodde vi kunne være på øvre halvdel," sier Clapham. "Men med fire eller fem nye spillere på laget endret dynamikken og måten vi spilte på seg. Vi mistet det vi hadde bygget opp. Plutselig var det prestisjefylte signeringer - store navn, men helt uprøvd i engelsk fotball."
Nedrykket på sesongens siste dag, etter et 5-0-tap mot Liverpool, ble forsterket av kollapsen til ITV Digital i mars 2002. Ipswich ble hemmet av den ødeleggende effekten på økonomien, og tynget av høye lønninger som følge av mislykkede rekrutteringer, og ble snart tvunget til å lete etter penger hvor enn de kunne, bare for å holde kreditorene på avstand. "Vi var nær ved å gå under", sier Finbow. "Vi solgte spillere billig - Matt Holland gikk til Charlton for en billig penge. Det ble sendt ut forespørsler til supporterne om å hjelpe til gjennom aksjeemisjoner, om å bidra med opp til 250 pund for å holde lyset på. Det gikk raskt nedoverbakke."
Joe Royle erstattet George Burley etter en dårlig start etter nedrykket og holdt klubben i opprykkskampen, til tross for at klubben gikk under administrasjon i februar 2003 (på den tiden før poengtrekk ble brukt). Ipswich nådde deretter play-off to sesonger på rad - og tapte semifinalen mot West Ham ved begge anledninger. Den andre gangen hadde de gått glipp av automatisk opprykk med to fattige poeng. Da styreformann David Sheepshanks slet med å få orden på økonomien, gled klubben ned i midtsjiktet som de ikke skulle komme seg ut av på nesten et tiår under Jim Magilton, Roy Keane og Paul Jewell. Forretningsmannen Marcus Evans kjøpte ut Sheepshanks i 2007, slettet gjelden og lovet investeringer, noe som til å begynne med skapte håp.
"På en av de første hjemmekampene etter at Evans tok over, viftet fansen med 20 pund-sedler for å vise at det fantes penger", minnes Stuart Watson, fotballskribent i East Anglian Daily Times. "Han gjorde den høyprofilerte ansettelsen av Roy Keane, og tanken var at Ipswich skulle ta av igjen."
Keanes ankomst i 2009 var en stor nyhet. I sin eneste tidligere sesong som manager i andredivisjon hadde iren ført Sunderland fra bunnen av tabellen til tittelen, og han fikk et stort budsjett for å gjøre det samme på Portman Road. I løpet av sin første sommer brukte Keane over 7 millioner pund på Grant Leadbitter, Lee Martin, Carlos Edwards og Tamas Priskin, men klubben endte på 15. plass. Da laget var enda dårligere midtveis i neste sesong, fikk Keane sparken.
Laget ble kalt Dad's Army på grunn av sin tillit til eldre spillere som Lee Bowyer og Jimmy Bullard, og fansen fortsatte å skuffe, og en rekke med én seier på tolv kamper i starten av 2012-13-sesongen førte til at Jewell fikk sparken. Mick McCarthy ble hentet inn for å dra Tractor Boys ut av nedrykkssonen. På det tidspunktet hadde optimismen rundt Evans' overtakelse forsvunnet, og det samme hadde alle betydelige investeringer.
"Følelsen var at vi hadde gått glipp av sjansen vår med Keane, det var vår sjanse", sier Finbow.
Dummies og rivningsmenn
McCarthy gjorde en god jobb med begrensede ressurser, og sikret tre strake topp 10-plasseringer - inkludert et tap i playoff-semifinalen mot rivalene Norwich i 2015. Hans pragmatiske tilnærming ble tolerert så lenge det gikk bra, men etter hvert som elendigheten i midten av tabellen tok overhånd, begynte kritikken å vokse, og fansen lengtet etter mer.
Sterkt forandrede lag som slet med å slå motstandere fra lavere divisjoner, avbrøt cupturneringene før de i det hele tatt hadde begynt - og da Ipswich fikk en gunstig trekning i en attraktiv ligacupkamp mot Manchester United på Old Trafford i 2015, stilte McCarthy med et reservelag. McCarthy ble syndebukken for klubbens stagnasjon. Hans enkle, resultatorienterte tilnærming overgikk budsjettet, men misnøyen vokste. Tilskuertallene falt og falt, og fansen så seg om etter underholdning andre steder.
"Du kan bare vinne på en stygg måte så lenge", sier Finbow. "Når du begynner å tape, er det bare stygt. Det var vanskelig å se på fotball i hans siste år, stemningen på stadion var ikke god, og på bortekamper var den enda verre. Det var en plikt å se på - du gjorde det mer av lojalitet enn av egen fri vilje. Ingen stjernespillere, ingen sprudlende fotball, det var 0-0 og ofte ikke et eneste skudd på mål."
"Forholdet mellom McCarthy og fansen ble dårligere - det var mye buing fra tribunen. Mick var ikke den som bare ga opp, men begynte å slå tilbake på pressekonferanser eller ved å vise sin misnøye med fansen under kampene." McCarthy hadde også arvet Ipswichs dystre statistikk mot Norwich, som de ikke hadde slått på Old Farm siden 2009, en rekke som fortsatt står seg den dag i dag. Frustrasjonen kokte over på Carrow Road i februar 2018. "Ipswich tok ledelsen veldig sent, og det så ut som om de endelig skulle bryte forbannelsen", forklarer Watson. "Mick hadde fått en del kritikk fra sine egne fans, så da Ipswich scoret, pekte han fingeren mot bortesupporterne, noe som ble fanget opp av Sky-kameraene. Norwich tok igjen og utlignet, og så måtte Mick be om unnskyldning måtte be om unnskyldning. Det var et ødelagt forhold."
En måned senere, etter at McCarthy hadde kalt kritikerne sine for "idioter", kunngjorde klubben at kontrakten hans, som snart gikk ut, ikke ville bli fornyet. Det gikk ikke engang så langt - Yorkshire-mannen sa: "Jeg trenger ikke å høre på det lenger, jeg drar nå", etter at hjemmesupporterne buet av hans beslutning om å bytte inn debutanten Barry Cotter i en hjemmekamp mot Barnsley som Ipswich vant i midten av april. Midt i en stor spillerovergang holdt Paul Hurst bare ut til oktober, etter å ha vunnet én av sine 14 første ligakamper, og etterlot klubben på bunnen av tabellen. Den tidligere Norwich-manageren Paul Lambert - den første manageren som tok steget opp i East Anglian League - kom til klubben med kontroverser, og klarte ikke å forhindre nedrykk til tredjedivisjon. Men stemningen var blitt så likegyldig at nedrykket ikke førte til noe sinneutbrudd, bare en dyster aksept og et ønske om at alt var til det beste uansett.
"Nedrykket kom etter en hjemmekamp mot Birmingham, og hele publikum begynte å synge Every little thing is gonna be alright fra Bob Marley and the Wailers-sangen Three Little Birds", minnes Watson. "Det var en naiv tro på at de skulle få se noen nye stadioner, dra på en League One-turné, vinne noen kamper og få en ny start - å ta et skritt bakover og så kunne gå videre."
Den returen skulle imidlertid ta fire år. To strake 2-0-tap, mot Accrington og Rotherham, i oktober startet en rekke med bare to seire på 12 ligakamper. Hodepinen på nyttårsdagen 2020 ble bare verre.
"Vi slet, og de ga Lambert en ny femårskontrakt", sier Finbow. "Det kom ut av ingenting. Alle lurte på hva som foregikk."
Ipswich lå på 11. plass, etter nok en dyster rekke med sju tap på ni kamper, da sesongen ble avlyst i mars på grunn av covid-19. Lambert fikk hjelp av at kampene ble spilt bak lukkede dører uten sinte fans, og kjempet videre i ytterligere 11 måneder. Paul Cook var nestemann i rekken, og han lovet å være "Demolition Man" som skulle overhale troppen, etter å ha rykket opp med sine tre tidligere klubber, Chesterfield, Portsmouth og Wigan. Fremtidige stjerner som Conor Chaplin, Wes Burns, Sam Morsy og Václav Hladký var blant de 19 signeringene sommeren 2021, men i desember slet Cooks tropp fortsatt med å finne sammen, og Ipswich lå på 11. plass etter å ha rotet rundt nedrykkssonen i League One etter en sesongstart uten seier i seks kamper.
McKenna, hypnotisøren
Noen måneder etter at Mark Ashton ble klubbens nye administrerende direktør, som kom fra Bristol City, viste det seg at hans første manageransettelse ble et vendepunkt, selv om de fleste Ipswich-fansen måtte google den utvalgte. Kieran McKennas trenerkarriere begynte da han var student ved Loughborough University, og deretter jobbet han seg opp gjennom ungdomslagene til Tottenham og Manchester United, før han kom til Ole Gunnar Solskjærs trenerteam for førstelaget i 2018. Det 35 år gamle McKenna manglet i seniorerfaring fra sine forgjengere, tok han igjen med sin klare visjon. Han gjorde laget vanskeligere å slå med en gang, og tapte bare fire ligakamper etter at han tok over i desember 2021 - selv om det ble noen uavgjortkamper for mye - og utviklet en spillestil som skulle holde seg i hans første hele sesong som trener. Tid på treningsfeltet var sentralt i McKennas arbeid, og selv om han gjorde noen nyervervelser - spesielt venstrebacken Leif Davis fra Leeds for et syvsifret beløp - startet han med mange av spillerne Cook hadde signert.
"I den første perioden med McKenna lærte han mye om League One - motstanderne han møtte og de dårligere banene enn han var vant til," sier Watson. "Han jobbet med spillerne han hadde arvet - det sier mye om treneren og lederskapet hans. Folk snakker om hvor god trener han er, hvordan han utvikler spillere, at han er supersmart, veldig logisk og metodisk. En fotballfanatiker."
Ipswich var et forandret lag. De var med i opprykkskampen ved årsskiftet, og fikk ytterligere fart i andre halvdel av sesongen 2022-23, godt hjulpet av januarsigneringene Nathan Broadhead og Massimo Luongo. McKennas lag sikret 41 av de siste 45 poengene med en samlet målforskjell på 45-4. The Tractor Boys slo Forest Green, Burton og Wycombe 4-0, og knuste Charlton og Exeter 6-0. I en utrolig intens kamp om opprykk, var denne serien avgjørende - Ipswich endte på 98 poeng, med 101 scorede mål og bare 35 innslupne, men klarte bare å slå Sheffield Wednesday på tredjeplass med to poeng, da Plymouth ble mester med 101 poeng. Alt dette ble oppnådd med en selvtillit som ikke var sett på Portman Road på 20 år, eller kanskje helt tilbake til UEFA-cupseieren med Arnold Mührenjohn Wark, Frans Thijssen og Russell Osman i 1981.
"Det hadde vært lett å rykke opp til Championship og nøye seg med å spille en flytende, fleksibel, underholdende, offensiv og modig fotball", sier Watson. "Men de holdt fast ved det. Det var en sterk følelse av glede da de kom tilbake dit - de red på en bølge av suksess."
Den første kampen foran Sky-kameraene var borte mot Sunderland, som hadde nådd sluttspillet sesongen før - Ipswich vant likevel 2-1. Det var om noe en intensjonserklæring, for laget vant 12 av de 14 første ligakampene og klarte å forlenge rekordrekken på latterlige 25 av 29 seire fra februar til oktober 2023. Imponerende, spesielt i en så jevnbyrdig liga som Championship. Ipswich lå på andreplass på tabellen, ni poeng foran Leeds på tredjeplass - og med én kamp mindre spilt.
"Fans av Leicester, Southampton og Leeds ville nok sagt noe sånt som: "Bra jobbet, men det kommer aldri til å vare"," sier Finbow nå, med en forståelig selvtilfredshet. "De trodde nok ikke at vi ville klare å holde tritt med de store klubbene som bruker store penger på fallskjermavtaler og med store deler av Premier League-troppen intakt."
Å gjøre det umulige mulig
En stund så det ut til at de kunne ha rett. En tung periode fra desember til februar satte en stopper for Ipswichs fremgang, og Tractor Boys vant bare én av ni kamper, inkludert et tungt 4-0-tap på Elland Road. Plutselig hadde de falt under de tre opprykksplassene til Premier League og lå på fjerdeplass. En 4-0-triumf mot Millwall på valentinsdagen revitaliserte en vaklende sesong og utløste en rekke med ni seire på ti kamper som førte dem til toppen i mars. Personifiseringen av klubbens nyvunne fryktløshet førte til at scoringer i siste minutt ble dagligdags. Et vinnermål i det 97. minutt mot Southampton ble fulgt opp av et sent vinnermål mot Bristol City, mens Chelsea-lånet Omari Hutchinson - som nå er fast Tractor Boy - scoret ... et vinnermål selv etter at Rotherham hadde utlignet fire minutter på overtid i en spennende 4-3-kamp.
"Antallet sene mål vi scoret i kampen vitnet om troen på at hvis vi fortsatte å kjempe og stole på Kieran McKenna, ville det til slutt lønne seg", legger Finbow til. "Normalt ville det vært sukk og klager, men vi hadde bevis på at laget, systemet og taktikken ville gi oss sjanser til å score."
"Vi kom til det 65. minutt, byttet ut fire spillere og brakte inn friske bein for å presse på. Vi ga oss ikke og spilte heller ikke trygt på ledelsen, vi ønsket alltid å score et mål til. Den selvtilliten spredte seg i hele troppen."
"Det beste eksempelet var kampen mot Southampton. De hadde utspilt oss i 60 minutter og var et veldig godt trent lag som så ut til å være i stand til å slå oss. Vi lå under 2-1 til pause, men verken publikum eller spillerne mistet motet. Vi scoret et mål til, og i det 97. minutt plukket Jeremy Sarmiento opp ballen og satte den i nettet til seier. Vi hadde 65 prosent ballbesittelse, og vi fortsatte å kjempe. Mange av fansen sa at det var den høyeste lyden de noen gang hadde hørt på Portman Road - en ekstatisk forløsning etter det målet."
Opprykkpå den siste dagen, med en 2-0-seier hjemme mot nedrykkede Huddersfield, førte til et spektakulært følelsesmessig utbrudd. Det var passende at Wes Burns - en del av League One-kullet - scoret det første målet mot The Terriers, ett av de 92 målene som ble scoret av Ipswich Town i en magisk sesong der de endte på andreplass og samlet 96 poeng.
Hvis det var en utrolig prestasjon å bygge bro over det økende økonomiske gapet mellom League One og Championship, er det en helt annen utfordring å gjenta det i Premier League. Mange av spillerne på McKennas lag var rekruttert fra League One, uten erfaring fra den øverste divisjonen.
Oppgaven Ipswich sto overfor ville ha vært enda større hvis sommerens interesse fra Chelsea, Manchester United og Brighton for McKenna hadde ført til at Ulsterman hadde forlatt klubben. En ny fireårskontrakt fulgte etter to nervøse uker for fansen.
"Han er trumfkortet vårt", sier Finbow. "Du kan forstå det fra hans perspektiv hvis en storklubb kommer på besøk, men han har kommet så langt med oss, så det hadde vært fint om han kunne oppfylle det. Han er grunnen til at vi er der vi er - for at vi skal ha noen sjanse til å bli værende, må han bli
I Suffolk har de troen på at de kan motbevise mange som tror de vil rykke ned.
"Rett etter opprykket sa McKenna at det var et stort steg opp til Premier League, men etter forrige sesong er alt mulig", resonnerer Watson. "Sist gang Ipswich var her, endte de på femteplass og kvalifiserte seg for Europa. Landskapet har endret seg betraktelig på to tiår, men jeg er overbevist om at de kan lykkes."
Ipswichs første motstander? Liverpool. Akkurat som i deres siste Premier League-kamp for 22 år siden. Og ja, alt er selvsagt mulig. Bare spør Alun Armstrong.

Over: Ipswichs 22 år med lidelser er endelig over.til venstre: "Er du Adriano i forkledning?"

"McKenna er vårt trumfkort. Han er grunnen til at vi er her, og vi trenger ham for å holde oss her."

"Det var en naiv tro på at fansen ville få se en League One-tur, noen seire og en ny start."

Det er riktig: Lambert, den tidligere Norwich-treneren, var alltid en utfordring for Ipswich.

Til høyre: Cook gjorde for mange endringer for raskt.
Øverst til venstre:  Keane hadde det vanskelig i Suffolk.
Til venstre: Mick fikk ikke kontakt med fansen:  Mick fikk ikke kontakt med fansen.

"De trodde nok ikke at vi ville klare å holde tritt med de store klubbene som bruker store penger."

Til venstre: McKenna (i midten) har skapt en god lagånd.
Under: "Hvor mange opprykk har Ipswich gjort på to år?"

Raske oppsving

Ipswich har gått fra tredjedivisjon til Premier League i flere sesonger på rad - dette er de fire siste lagene som har gjort det samme.

Watford
Graham Taylor og Elton John hadde tidligere ledet The Hornets fra de lavere divisjonene til toppdivisjonen - i 1997 ble de gjenforent som manager og styreformann, og gjorde det igjen. De vant tredjedivisjonsmesterskapet i 1998 og vant playoff-finalen i førstedivisjon året etter (bildet over) - men endte deretter sist i Premier League.

Manchester City
Etter den vanvittige comeback-seieren over Gillingham i playoff-finalen i 1999 (over), slo Joe Royles City Ipswich for automatisk opprykk til Premier League, og deretter signerte de den tidligere Ballon d'Or-vinneren George Weah. Weah forlot klubben i oktober, etter at Royle ofte sparket ham, og City rykket ned igjen. Bildet over.

Norwich
Da kanarifuglene tapte 7-1 hjemme mot Colchester på åpningsdagen av League One i 2009/10, var det vanskelig å forestille seg at de skulle være i Premier League om to år. De kapret raskt U's manager Paul Lambert, vant ligaen (over), ble nummer to i Championship og deretter nummer 12 i Premier League også.

Southampton
Et fradrag på ti poeng hindret Saints i å forlate League One på første forsøk, men de endte på andreplass i 2010-11 under Nigel Adkins og tok deretter andreplassen i Championship med Rickie Lambert (over) i god form. Mauricio Pochettino erstattet Adkins midtveis i returen til Premier League, og de endte på 14. plass.

Merkelige
ØYEBLIKK AV OVERGANG

30

merkelig
Overgangsøyeblikk

Vi husker husker noen av de merkeligsteoverganger, med opptøyer, legoklausuler ogaspirerende astronauter ...

Tekst Tom Hancock

VIKTIGSTE
OVERGANGENS ØYEBLIKK

30  Pascals raske krav
Etter at Wigan tapte for Arsenal i siste runde av 2005/06-sesongen, krevde Pascal Chimbonda et klubbytte før han i det hele tatt hadde tatt av seg trøya i garderoben. Det falt ikke i god jord hos eier Dave Whelan, som truet med å sette ham på reserveholdet.
RESULTATWhelan ga etter og solgte Chimbonda til Tottenham for 55 millioner pund senere samme sommer.

29  Faubert til Real Madrid
Real Madrid gjorde noen merkelige signeringer etter galáctico-æraen, ikke minst Julien Faubert, som ble lånt ut fra West Ham i januarvinduet 2009. "Agenten hans burde bli slått til ridder!" sa en forbløffet Paul Merson.
RESULTATFaubert fikk spilletid ved to anledninger, og ble blant annet beskyldt for å ha sovnet på benken under en kamp.

"Da avtalen ble sluttført like før fristen gikk ut, sa klubben at han "misset" et fly etter å ha snoozet på flyplassen."

29

28

27

Over til venstre
"Jeg kan ikke tilfredsstille Cheryls besettelse av fotografering med bare 650 000 i uken."

26

26  Babelkopteret
Hvor førte helikopteret Ryan Babel under "deadline day" i 2010? Var han i det hele tatt om bord? Mediene hevdet at Liverpool-spissen skulle reise med helikopteret til West Ham, men overgangen fant aldri sted. Merkelig!
EXITSpilleren ble værende i ytterligere fem måneder, men klarte aldri å riste av seg alle "Babelkopter"-memene.

28  "Crashley Cole"
Ashley Cole forlot Arsenal til fordel for Chelsea i 2006 og holdt på å bli alvorlig skadet i prosessen. Etter å ha fått vite at Arsenal bare skulle tilby ham en kontrakt på 650 000 pund i uken, "kjørte han nesten av veien".
HAN FORKLARER "Jeg ristet av raseri - jeg bare ikke tro det jeg hadde hørt."

27  Angulos arsenal frykt
i 2004 var Miguel Angel Angulo klar for Arsenal - han hadde til og med gjennomført første del av sin medisinske undersøkelse. Men så fikk Valencia-spilleren overraskende nok kalde føtter (hvorfor, fikk vi ikke vite av den medisinske undersøkelsen).
DE SA "Miguel var redd han ikke ville passe inn i den engelske livsstilen", sa agenten hans. Var han livredd for fish 'n' chips?

25  Værenjaner lur
i 2008 signerte Benjani for Manchester City - uten egentlig å ville detifølge Portsmouths manager Harry Redknapp. Da avtalen ble sluttført like før fristen før fristen gikk ut, sa klubben at han "gikk glipp av" et fly etter å ha snoozet på flyplassen.
HAN SA "Jeg sovnet ikke, og det er den ærlige sannheten - jeg var våken hele tiden."

25

24

24  "Vil jeg dra til Hull? NEI!"
Darren Bent ville gjerne til Sunderland i 2009, og skrev det på Twitter. Han beskyldte Tottenham-styreleder Daniel Levy for å forsinke overgangen. Rasende skrev han: "Vil jeg til Hull? NEI. Vil jeg til Stoke? NEI. Vil jeg til Sunderland? JA!"
RESULTATGikk Bent til Sunderland? JA, det gjorde han, og scoret 36 mål på 1,5 sesong.

22

23

23  Baggio skapte opprør
En av verdens beste fotballspillere, Roberto Roberto Baggio, forårsaket bokstavelig talt opptøyer i Firenze etter at juventus slo overgangsrekorden (125 millioner kroner) for å hente ham fra Fiorentina i 1990. 50 mennesker ble skadet i kaoset!
SAGDE HAN "Jeg følte meg tvunget til å akseptere overgangen til Juventus." Supporterne så imidlertid ikke ut til å like overgangen noe mer for det.

22  En mislykket øyetest
I 2013 var George Boyd klar til å fullføre en overgang til Nottingham fra Peterborough. Avtalen kollapset imidlertid på grunn av en "ufullstendig øyetest", noe som fikk Peterborough-trener Darragh MacAnthony til å gå fullstendig fra vettet.
HAN SA "Han scoret fra midtlinjenhan scoret fra midtlinjen for en måned siden!" tordnet MacAnthony.

21

"Bra mål, George, men kampen har ikke begynt ennå..."

21  "Men jeg har ingen sønn?"
Den tidligere Fulham- og Tottenham-midtbanespilleren Steed Malbranque spilte for Saint-Etienne i fire uker før han sluttet i 2011, noe som førte til spekulasjoner om at han sluttet fordi sønnen hans sønnen hadde kreft. Det var imidlertid nytt for spilleren selv.
DE SA "Steed har ikke engang en sønn",ble det forklart i en uttalelse, utgitt på vegne av Malbranque.

20

20  Tino gjør "kvekerne" til skamme
Faustino Asprilla, som hadde kultstatus i Newcastle, var nær ved å vende tilbake til Nordøst-England i 2002 - men valgte til slutt å takke nei til Darlington. Styreleder George Reynolds hadde vist ham frem for Quakers-fansen, men plutselig forsvant colombianeren.
RESULTAT Til tross for rykter om en overgang til Midtøsten asprilla fløy hjem til Sør-Amerika.

18

19  Bebes ankomst
Agenten Jorge Mendes' klient Bebe scoret fattige fire mål i den portugisiske andredivisjonen i 2009-10. Samme sommer gikk han til Vitoria Guimaraes, og ble deretter umiddelbart solgt videre til Manchester United for nesten 100 millioner kroner. Bisart!
RESULTATER Bebe spilte bare syv ganger for United. Nå er 33-åringen i Rayo Vallecano i Rayo Vallecano.

18  Herreras falske advokater
Manchester United signerte Ander Herrera i 2014, ett år etter at "advokater" som hevdet å være hans representanter ankom La Ligas kontorer for å kontorer for å betale utkjøpsklausulen hans. Det forsinket avtalen, ettersom verken Herrera eller United visste hvem de var.
HAN SA "De prøvde å tjene lettjente penger, men jeg vet ikke hvordan." Forvirrende.

19

15

17

17  Jarni tok en omvei
Kroatiske Robert Jarni ble sendt til Coventry fra Real Betis i 1998, men ble raskt omdirigert til Real Madrid. Dette fordi det var mistanke om at Betis ikke ønsket å selge direkte til Madrid. City fikk da et tilbud de ikke kunne si nei til.
RESULTATER Covinngang gjorde et overskudd på ti millioner kroner for null kamper spilt.Iikke en dårlig avtale ikke.

16  Campbell i notts
Da Sol Campbell forlot Premier League-laget Portsmouth i 2009, var det ingen som trodde han skulle spille i spille i League Two for Notts County neste gang. Men han kunne ikke motstå fristelsen fra Sven-Göran Eriksson.
EXIT Campbell fikk sin debut for Notts mot Morecambe, men tapte og la opp etter det. Det gikk bra ...

Nedenfor
Campbell ser mot nødutgangen under presentasjonen sin i Notts.

15  De Gea og faksen
Manchester United-keeper David de Gea var på vei til Real Madrid i 2015, helt til en upålitelig faksmaskin stoppet en overgang som også involverte Keylor Navas. Maskinen brøt sammen, tidsfristen ble oversittet og begge klubbene skyldte på hverandre.
UTBYTTE Han ble værende i United i åtte sesonger til, uten å vinne noen ligatitler.

16

13

13  Tevez og Mascherano
West Hams dobbeltsignering av Carlos Tevez og Javier Mascherano i 2006, rett foran nesen på europeiske toppklubber, sjokkerte fotballverdenen. Det viste seg raskt at spillerne var eid av en tredjepart, noe som førte til store regelendringer.
RESULTATDe forlot klubben i løpet av ett år. Tévez til Manchester United og Mascherano til Liverpool.

14

14  Ronaldinhos festklausul
Da Ronaldinho kom til Flamengo i 2011, inneholdt 30-åringens kontrakt en ganske uvanlig klausul: Han kunne gå ut og feste to kvelder i uken. Litt moro må man jo ha, ikke sant?
RESULTATER Hans 16 måneder lange opphold i Rio-klubben resulterte i 28 mål og utallige lovord.

12

12  Robinho får et sammenbrudd
Husker du Chelseas jakt på Robinho i 2008? Sannsynligvis ikke. De la ut en skjorte med navnet hans på nettsiden sin, og så fikk de avslag. "Chelsea hadde et fantastisk tilbud - som jeg aksepterte", sa brasilianeren da han ble presentert for City.
DE SAGDE "Du mener Manchester, ikke sant?"
Robinho: "Eh, ja, Manchester, beklager!"

09

11

11  Rævansom et vanskelig triks
Herbert Chapman var en stor trener og en vanskelig karakter. I forhandlingene om å signere David Jack i 1928 drakk Arsenal-treneren GT uten gin, og beordret i stedet kelnerne til å servere dobbel porsjon til Bolton-representantene.
RESULTATArsenal prutet ned prisen, og Jack vant tre ligatitler for klubben.

10  Mikels United miss
I 2005 trodde både Chelsea og Manchester United at de hadde trodde de hadde signert Lyns John Obi Mikel. Han var på en pressekonferanse for sistnevnte sistnevnte klubb, men forsvant så, og Lyn lyn hevdet at han hadde blitt kidnappet. Mikel dukket så, etter litt leting, opp i London og ønsket å signere for Chelsea.
HAN SA "Jeg ble egentlig ikke kidnappet..."

09  Didis doble kryss
Didi Hamann ble Bolton-spiller i 2006, men angret umiddelbart. Midt oppe i det hele hadde han nemlig gått inn på en McDonald's's og kunne ikke forstå den lokale dialekt. En dag senere flyttet han til Manchester City for fire millioner pund.
HAN SAGDE "Da vi kjørte rundt Boltonble himmelen svart. Stedet så dystert ut."

10

08

08  "Kom tilbake, Tyrone!"
Etter Derbys forferdelige 2007/08-sesong viste Tyrone Mears Houdini-lignende rømningsevner: Han klatret ut av et vindu på klubbens treningsanlegg, snek seg unna og prøvde seg deretter i Marseille uten Derbys velsignelse.
RESULTAT Mears ble ilagt en bot på seks ukers lønn, men ble lånt ut til Marseille. Voilà!

07  Sokrates i Garforth
Brasil-ikonet Socrates tilbrakte mesteparten av karrieren i hjemlandet, men hadde to opphold i Europa: i Fiorentina i 1984 og i amatørlaget Garforth fra Yorkshire,i en alder av 50 år. Laget hadde som mål å nå toppdivisjonen innen 2025. RESULTATER Ett opphold - og Garforth er fortsatt åtte divisjoner unna det store målet...

Nedenfor går Socrates på banen for Garforth - ingen overraskelse der!

06  feil signatur
Milton Núñez var usynlig i Premier League-laget Sunderland. Det er kanskje ikke så rart, ettersom den høye spissen sa at signaturen hans hadde blitt forvekslet med signaturen til spiss-kollega Eduardo Bennett eller Bennett eller PAOK-kompis Adolfo Valencia.
HAN SA "Jeg vet ikke vet ikke hva jeg har gjort iden klubben." Det gjorde ikke fansen heller, hvis vi skal være ærlige ...

07

04

03

05

Ovenfor Å signere for Sunderland var et lite skritt for mennesket, men et gigantisk sprang for menneskeheten.

04  Perugias bemerkelsesverdige plan
Etter å ha utestengt Ahn Jung-hwan for å ha slått ut Italia i VM i 2002, hentet Perugia inn sønnen til den libyske generalen Gaddafi og forsøkte deretter å signere den svenske kvinnelandslagsspilleren Hanna Ljungberg. Vel, hvorfor ikke?
RESULTAT Ljungberg ville ikke spille for et herrelag og takket nei. Kanskje like greit?

05  Lego-klausulen
i 1996 flyttet spissen Giuseppe Reina fra Wattenscheid til Bielefeld og krevde at hans nye klubb skulle bygge et hus til ham for hvert år av kontraktsperioden. Klubben fant imidlertid et smutthull: Han fikk et hus laget av lego. RESULTATTil tross for at Reina fikk et uberørt legohus, saksøkte han klubben, men partene inngikk forlik retten.

02

01

03  Svart iPlass
Før Sunderland kjøpte Stefan Schwarz fra Valencia i 1999 hadde hansagt at handrømte om å reise til verdensrommet. Sunderland skrev inn en klausul i kontrakten hans som forbød ham å gjøre det.
EXIT Schwarz dro ikke ut i verdensrommet. (Eller kanskje han gjorde det, men i dypeste hemmelighet)

"Da avtalen ble inngått rett før fristen gikk ut, sa klubben at han

02  Odemwingie oflyt
Peter Odemwingie leverte et udødelig deadline day-øyeblikk i 2013 da han dukket opp utenfor QPRs stadion og tok en prat med Sky Sports News, til tross for at ingen overgang var i boks med hans klubb West Bromwich Albion.
RESULTATWest Bromwich var ikke imponert, og QPR ønsket ikke engang å slippe Odemwingie inn. Odemwingie.

01  Legenndical Ali Dia
Når en fyr som utgir seg for å være George Weah går god for en tidligere Blyth Spartans-spiss - hvorfor skulle du ikke signere ham uten å se ham spille? Graeme Souness gjorde nettopp det, og tok Ali Ali Dia til topplaget Southampton i 1996.
EXIT Pussig nok var det ikke Weah. Dia spilte en svak kamp og dro så. Au da.